Какво търсите в Помпей?
Не възнамерявам да ти казвам.
Ясно. Както искаш, отвън чакат още двама.
Нужно ми е последният от вас да ми отговори.
Мъртъв си! На ти!
Стъпки! Някой тича извън огледалото.
Да не би другарите ти да са решили да те изоставят
и да отидат за нещото, за което сте дошли?
Тичат към мозайката.
Няма съмнение. Фуго, ти на практика си бита карта.
Затова най-напред ще отида за нещото, което търсите!
Почакай, негоднико!
Абакьо... Джорно...
Къде е ключът? Къде е скрит?
Ето го. Намерих го.
Огледало? Тук ли си е стояло?
Какво е това? Ключ?
Какво?
Така значи. Предполагам, просто трябва да ви го открадна?
Нима той...
Ти ме видя!
За теб също няма спасение!
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: ВЯТЪР ОТ ЗЛАТО
Сякаш биваш премазван от тежката воля на съдбата,
която държи в плен мечтите ти.
Няма път за бягство, през цялото време се мъчиш отчаяно,
но ти никога не ще се предадеш.
Парченцата надежда,
заровени под отломките,
ще бъдат открити от твоите две ръце,
за да може някой ден да промениш света.
Борбено злато!
Само онези, които истински вярват в своите сърца,
ще заблестят,
докато животът им не угасне.
Онези, които имат неукротими души,
продължават да се борят напук и на бога!
Борбено злато!
Епизодио 13 "Мен ин дъ Мирор и Пърпъл Хейз"
Гадост!
Проклятие! Започвам да разбирам силата му.
Значи е вътре в огледалото... Ако допуснем това за възможно.
Фуго изчезна, понеже е бил завлечен там.
Бил е разделен със Станда си.
Но сега е по-важен ключът!
С натрошаването на огледалото си изигра лоша шега, Абакьо.
Всичко, което отразява, служи като вход към моя свят.
Колкото повече парченца, толкова повече пътища към другата страна!
Разрешавам на теб
и само на теб да преминеш от другата страна!
Хванах те! Завлякох те вътре.
А сега ще взема ключа!
Какво?
Само Станд може да хване друг Станд за шията.
Аз те завлякох тук! Човек не може да сграбчи моя Мен ин дъ Мирор!
Счупеното огледало не ми изигра лоша шега!
Ограничи се единствено погледа ти във външния свят.
Ти дори не забеляза кой завлече тук.
Още ли вярваш, че пусна мен вътре?
Това е...
Грацие! Благодаря, че ме завлече!
Муди Блус!
Проклятие! Това е Станд!
Светът от другата страна на огледалото е обърнат наобратно.
Нямаше как да се сетим.
Нямаше да разберем за тази сила, докато не ни нападнеш.
Фуго също трябва да е тук някъде.
Въпросът е как да излезем от тук?
Ако за да излезем, трябва да те убия,
няма грижи. Затова и пратих Муди Блус вътре!
Стандът ти умее да мени облика си...
Спипа ме... с тази дреболия.
Изглежда, Стандът ти не е чак толкова силен.
Само беззащитни хора ли можеш да биеш?
Хайде! Ставай и се бий!
Чуй ме, както казах и в началото, за теб няма спасение вече.
Малко се изненадах от появата на Станда ти, но това нищо не променя.
Не ставам, за да поклеча малко.
Клеча, понеже така трябва. - Да бе, вярно!
Клечиш, за да мога по-лесно да те сритам.
Клечах, за да взема това парче огледало!
Защо стоиш като гръмнат? Заради ръката ли?
Сигурен съм, че ти е добре позната.
Забрави ли? Всичко, което има отражение, е вход.
Ако се отразяваш в друго парче, то също става вход!
Разбираш ли сега? Този път завлякох истинската ти ръка!
И за да не бягаш никъде, ще позволя да влезе само половината ти тяло.
А на половината от Станда ти разрешавам да излезе навън.
Сега нито ти, нито Стандът ти ще ходите някъде!
Ключът е мой!
По дяволите! Ще вземе ключа.
Нe само че не изпълнихме заповедта,
ами и Джорно ще се окаже прав!
Отказвам! Ще разгадаем загадката, ще спасим Фуго и ще убием врага!
Така ще гарантираме собствената си безопасност.
Да му се не види! Гордостта ми няма да го преживее!
Няма да му дам да отмъкне ключа!
Кълна се в гордостта и честта си,
че аз, Леоне Абакьо, ще предпазя този ключ!
Прав си. Енергията на Станда ми отива в завличането на някого вътре,
затова няма голяма разрушителна мощ. Това е една от особеностите му.
Само че сега си безпомощен
и не са ми нужни никакви сили, за да те убия.
И едно 4-годишно хлапе може да те наръга с парче стъкло в гърлото.
Нищо сложно.
Аз печеля! Благодаря, че ми показа ключа...
Какво има? Давай, убий ме.
Каква игра играеш, Абакьо? И смееш да го криеш?
Не си в състояние да правиш кой знае какво.
Веднага ще го открия, разбра ли?
Скрил съм? Не знам за какво говориш.
Какво точно съм скрил от теб?
Какво си намислил?
Покажи ми ръката си!
Какво си направил, кучи сине?
Изгубил ли си нещо?
Намери ли каквото търсеше, а?
Защо си отсече ръката?
Чакай. Ако я е отсякъл,
значи и ръката на Станда му е отсечена...
Не може да бъде!
Няма ръка! Нима у нея...
е ключът?!
Връща се!
Буквално зад ъгъла се намира новото момче Джорно.
Отсякъл си е ръката, за да му даде ключа?
Трябваше да ми прережеш гръкляна, когато можеше.
Тогава ръката на Станда ми никъде нямаше да ходи.
За една бройка! Малко си закъснял обаче.
Зад ъгъла извънтя падащият на земята ключ.
Сега ще го вдигнат!
Пак твоите тъпи номера! Но хлапето Джорно никъде няма да ходи.
Ще завлека и него тук!
Сега разбираш ли, Джорно, проклетнико?
Важното е един от нас да се върне жив.
Ако успееш да се върнеш с ключа...
Ще изпълним заповедта, а тя е най-важна!
Ей, Абакьо!
Можеш ли да си представиш какво става зад ъгъла?
Добре си подбираш другарите.
Направи такива жертви, за да му занесеш ключа...
Какво според теб става зад ъгъла?
Съвсем нищичко!
Малкият дори не си плюе на петите.
Май въобще не разбира ситуацията.
Джорно! Бягай оттук!
Взимай ключа и бягай!
Колкото и да крещиш, той няма да те чуе от тази страна на огледалото.
Как стана така?
А сега имам два варианта пред себе си.
Първият е първо да взема ключа, а после да се избавя от Джорно.
А вторият - първо да прережа гърлото на Джорно
и после спокойно да взема ключа.
Нека да помисля...
Най-добре първо да прережа гърлото на Джорно!
Забеляза ме. Разрешавам само на Джорно да влезе тук!
Вмъкнах го! Прережи му гърлото, Мен ин дъ Мирор!
Какво?
Той... Не вярвам! Това е вирусът!
Джорно... Той се е заразил с вируса на Пърпъл Хейз!
Няма да ти дам ключа!
И ще взема Фуго и Абакьо и ще се върнем при останалите!
Станд - Пърпъл Хейз Носител - Панакота Фуго
Джорно Джована! Този сополанко нищо не разбира.
Смъртта ти е сигурна, ако се заразиш с вируса на Пърпъл Хейз.
Моето сърце умря заедно с него в онази нощ.
Не чувствам нищо вече.
Простих се с ръката си и ми е все едно.
Единственото, което ми носи покой,
е следването на заповеди с безпрекословен авторитет.
От мен се иска да бъда войник, който не трябва да се замисля.
Ето защо...
За мен е най-важно да изпълня заповедта,
да занеса ключа и да защитя дъщерята на боса!
А Джорно... Проклетият сополанко...
Вместо да занесе ключа,
той рискува живота си, за да спаси мен и Фуго!
Проклет да си, хлапе! Как смееш да влизаш тук заразен?
Луд ли си, хлапе?
Проклятие, сега и аз съм заразен!
Да, симптомите ни съвпадат.
Вирусът на Пърпъл Хейз инфектира цялото тяло за 30 секунди.
Обречен си.
Обречен си още от момента, в който ме завлече при себе си.
Някой е събрал парчетата от счупеното огледало. Джорно ли е бил?
Когато врагът хукна след Абакьо, той взе няколко от тях у себе си.
И Джорно го е забелязал!
Досетил се е за силата на врага,
заразил се е нарочно с вируса и е допуснал да бъде завлечен тук.
Понеже няма друг начин врагът да бъде победен!
По дяволите! Много коварно...
Но недей ме подценява.
Все още не е твърде късно. За смелите не е твърде късно!
Мен ин дъ Мирор! Разреши само на мен да изляза!
Но не позволявай на вируса!
Не пускай заразената част на ръката ми!
Спри го! Ако излезе навън, ще се раздели с вируса!
Щом Абакьо откъсна ръката си заради ключа,
то и за Илюзо е дреболия!
Същинска дреболия!
Джорно! Хвани го!
Избяга...
Джорно... След като ти...
рискува живота си да влезеш тук...
Значи излезе навън.
За малко щях да умра... Но нека да ви е!
Моята решимост взе превес!
Това е дреболия!
Знаех си, че ще избяга навън.
Но това не променя нищо. И от двете страни го чака една и съща съдба.
Сега имам всички шансове да оцелея.
Фуго! След като е вече навън, Пърпъл Хейз може да го проследи.
Довърши го!
Не мога, Джорно.
От тук не мога да разбера къде се намира.
Не знам как мога да го нападна!
Ще го открием.
Голд Експириънс остана навън и превърна тази тухла в змия.
Затова тя се движи.
Змиите могат да откриват хора по телесната им температура.
Хванах го! - Какво?
Нали се реших да си откъсна ръката и да изляза навън!
Това не може да се случва!
Спри! Чуваш ли?
По дяволите!
Ще ме зарази! Пръсне ли се капсулата с вируса...
Май късметът все още не ме е напуснал!
Ако Мен ин дъ Мирор успее да спре удара му дори за секунда...
Ако поне веднъж се защитя...
Натрови го, Пърпъл Хейз!
Мен ин дъ Мирор! Използвай всичките си сили!
Успях!
Спрях го! А сега ще пратя ръката
от другата страна на огледалото!
Какво?
Но аз се защитих от удара му...
Набрах смелост да изляза извън огледалото!
Успяхме! Извън огледалото сме!
Победихме го и силата му изчезна!
Но, Джорно,
вирусът на Пърпъл Хейз вече се е разпространил из тялото ти.
С нищо не мога да помогна на заразените.
Да, Фуго. Но така трябваше да стане.
Разбираш ли, надявах се врагът да напусне огледалото.
Когато ме завлече вътре заразен,
гибелта му стана неизбежна.
Радвам се, че не призна поражение и избяга.
Иначе нямаше да изляза жив от света на огледалото
и нямаше да се срещна с тази змия.
Не разбирам! Вирусът на Пърпъл Хейз не ѝ действа и тя е жива!
Змията е създадена от тухла, в която Пърпъл Хейз счупи своя капсула.
Тя е родена в заразена среда и затова вирусът не я застрашава.
Знаеш ли какво значи това? - Твоята змия има имунитет!
От клетките и кръвта на имунизираните живи същества
можем да направим серум, който да победи вируса!
Голд Експириънс!
Извлечи серума от змията
и ми го инжектирай!
Джорно Джована…
Смятах го за непредсказуем новак.
Но той е способен да измисли най-безумните идеи и да ги изпълни!
Има нещо в него, на което мога да се доверя.
Това не може да се изрази с думи, но той притежава истинска лоялност!
Както при срещата ми с Бучелати.
Джорно! Дълбоко уважавам това, че си рискува живота!
Не, Фуго...
Не аз заложих живота си.
Аз просто направих предположение и действах спрямо него.
Ако някой е рискувал живота си, то това не съм аз, а Абакьо.
Ръката му е в критично състояние.
Той беше готов да даде живота си, за да предпази ключа.
Ако Абакьо не ми го беше донесъл,
врагът щеше да ни победи.
Не ме мисли мен и отиди го превържи...
Джорно! Добре ли си, Джорно?
Проклет да си, Джорно...
Аз исках... да ти тегля пердаха.
Но няма да мога с тази ръка.
Друг път ще го направя...
Тримата взеха нужния ключ!
Останете и след финалните надписи.
Превод и субтитри ГЕОРГИ ГИНЕВ
Следва: "Експресен влак до Флоренция"